Typ PCV-4, ktorý sa predtým vyskytoval len v Ázii, bol prvýkrát zistený aj pri diviakoch a pri voľne chovaných ošípaných v Španielsku.
Nový prasací cirkovírus typu 4 (PCV-4) bol prvýkrát zistený aj v Európe. Tento patogén bol objavený pri domácich ošípaných v Číne v roku 2019 a neskôr aj v Južnej Kórei a Thajsku. Doteraz to bolo obmedzené len na Áziu. Podľa štúdie španielskych vedcov vedených Rocíom Holgadom-Martínom a Josém Luísom Arnalom, ktorej výsledky boli publikované v októbri v časopise „Virology Journal“, sa PCV-4 našiel aj v španielskych populáciách ošípaných.
Detegovaný bol pri diviakoch a iberských ošípaných chovaných vonku v strednej a južnej časti krajiny. Vírus sa nenašiel pri intenzívne chovaných ošípaných na severe a východe Španielska ani pri zvieratách, ktoré boli testované aj v Taliansku.
Tretina diviakov pozitívnych
Štúdia bola vykonaná na vzorkách získaných v rokoch 2018 až 2022. Detekcia genómu PCV-4 sa uskutočnila pomocou rôznych konvenčných alebo kvantitatívnych PCR v reálnom čase. V prípade diviakov bolo 57 zo 166 vzoriek alebo 34,3 % pozitívnych, zatiaľ čo v prípade ošípaných plemena Iberico bolo pozitívnych deväť z 223 alebo 4 %.
Relatívne vysoká prevalencia pri diviakoch a voľne žijúcich ošípaných podľa autora naznačuje vnútrodruhový a medzidruhový prenos. Nízky výskyt PCV-4 pri intenzívne chovaných ošípaných pravdepodobne súvisí s vyššou úrovňou biologickej bezpečnosti a nedostatkom kontaktu s voľne žijúcimi zvieratami.
Dôvod na obavy
Výskyt vznikajúcich a znovu sa objavujúcich infekčných chorôb ošípaných sa podľa štúdie neustále zvyšuje. K jeho šíreniu prispieva globalizácia obchodu a celosvetový pohyb ľudí a zvierat. Konkrétna cesta vstupu PCV-4 do diviakov a iberských ošípaných v Španielsku však v súčasnosti nie je známa.
Vzhľadom na ekonomický a sociálny význam chovu ošípaných v Španielsku a Európe autori tvrdia, že šírenie nových patogénov, ako je PCV-4, by malo byť dôvodom na obavy.
Cirkovírusy podporujú ochorenie
Prasací cirkovírus môže – najmä v kombinácii s inými faktormi – viesť k ochoreniam, ako je „syndróm omráčenia“ prasiatok (PCV-SD, predtým PMWS) alebo prasacia dermatitída a syndróm nefropatie (PDNS). Môžu byť spustené aj ochorenia dýchacích ciest, gastrointestinálneho traktu a reprodukčných orgánov, ktoré sú zhrnuté pod pojmom Porcine Circovirus Disease (PCVD).
Infekčné a neinfekčné kofaktory zvyčajne určujú výskyt, progresiu a závažnosť klinických príznakov ochorenia. PCV-2 je najbežnejší v Nemecku.
Z Topagrar preložila a upravila Ing. Martina Gondeková, PhD., NPPC-VÚŽV Nitra
Snímka: Schulze-Lohoff